Oldřich nás předběhl. Ale nechal tady svou poezii a hudbu
11. srpna 2024
Reportér 08/24 · Číslo 12011. srpna 2024
Reportér 08/24 · Číslo 120foto: FB JanotaFanklub
Vzpomínku na nedávno zesnulého písničkáře, zpěváka a hudebníka Oldřicha Janotu sepsal spolu se svou ženou Irenou hudebník Vojtěch Havel.
Zpráva o Oldřichově odchodu nás zastihla uprostřed práce na připravovaném dvojalbu Janota, Havlovi, na kterém budou studiové nahrávky a koncert z devětaosmdesátého roku.
Poslední dva měsíce jsme cestovali zpátky časem do konce osmdesátých let a poslouchali své společné skladby. Vracely se vzpomínky – na první setkání v roce 1987, kdy nás Oldřich požádal o spolupráci na jeho prvním EP singlu pro edici Cesty. Na velké souznění a propojení, díky kterému jsme pak tři roky společně odehráli mnoho koncertů. Oldřich se tehdy vrátil k vystupování po delší pauze a nechtěl hrát sám, ale stejně po každém našem společném koncertě ještě další hodinu přidával sólově své starší písničky. Sedávali jsme s Irenou mezi lidmi a pozorovali, jak si je potichounku zpívají s ním. Vracely se nám pocity ze společných zkoušek, kdy jsme se vedle něj učili pokoře a opatrně stavěli zvukový svět kolem jeho nádherných textů a magických kytarových figur. Svou pozorností ke každému slovu připomínal japonské potulné básníky haiku a také byl podobně jako oni stále na cestě – s kytarou na zádech.
Teď nás trochu předběhl, ale nechal tady svou poezii a hudbu, které – podobně jako v jeho básni o Pastýřích – nás nesou stále výš a výš.
Děkujeme, Oldřichu.
Irena a Vojtěch
Podpořte Reportér sdílením článku