Jak jsem šňupal vodku. S Markem Adamczykem o herectví, manželství i očekávaném přírůstku do rodiny
11. srpna 2024
Reportér 08/24 · Číslo 120![Post Image](/_next/image/?url=https%3A%2F%2Freportermagazin.cz%2Fapp%2Fuploads%2F2024%2F08%2F136rozhovor_1.jpg&w=128&q=75)
Jak jsem šňupal vodku. S Markem Adamczykem o herectví, manželství i očekávaném přírůstku do rodiny
11. srpna 2024
Reportér 08/24 · Číslo 120Jak jsem šňupal vodku. S Markem Adamczykem o herectví, manželství i očekávaném přírůstku do rodiny
foto: Tomáš Třeštík
O rozhovor jsem stál hlavně proto, že se mi líbilo, jak hraje na pražské Kampě hlavní roli v představení Forman. Nemohl jsem tušit, že mi osud přihraje ještě jedno velké téma – pár dnů před rozhovorem manželé Adamczykovi oznámili, že je Eva, olympijská vítězka ve snowboardcrossu, poprvé těhotná. I o tom jsme pak s šestatřicetiletým Markem Adamczykem mluvili. I o tom, co má společného se svým psem. Dokonce i o šňupání vodky.
Snad ne.
Jako malej jsem se v centru pohyboval málokdy. Vyrůstal jsem na modřanském sídlišti a Praha v mých očích končila na Palackého náměstí, kam jsem chodil očumovat vysněné boty do skejťáckého obchodu El Niňo. Kampa začala být důležitější až někdy v patnácti, kdy tu Meda Mládková otevřela Sovovy mlýny a v nich galerii – naši jsou milovníci umění, tak mě tam vzali a já si prvně uvědomil, jak krásné místo to je.
Když mi nabídli roli Formana, vůbec jsem neváhal. Vím, co se tu každé léto děje, sám jsem se byl podívat na zdejší představení Marta, které mě bavilo, a představa, že se budu celé prázdniny pravidelně vracet na tak krásné místo, se mi líbila.
Ty jsme si s Evkou trošku předsadili a už v dubnu vyrazili na měsíc do Ameriky.
Vlastně jo.
Nebyl.
Na modřanském sídlišti mého dětství existovaly různé subkultury a já na druhém stupni cítil potřebu taky někam patřit, v nabídce byli skinheadi, pankáči a skejťáci. První jsem rovnou zavrhl, další dvě mi byly celkem blízké, nicméně skejt jsem vlastnil pouhých patnáct minut, než se rozlomil vedví, a pak už jsem nikdy nenašel odvahu investovat do nového. Podobně to dopadlo se sprejerstvím. Rozhodli jsme se, že zajdeme malovat most, ale pod Barranďákem nás zmlátili nějací dementi a tím to haslo. Zmíněné subkultury mi nepřestaly být docela sympatické, ale pak už jsem se s nimi identifikoval hlavně skrze poslech muziky.
Podpořte Reportér sdílením článku
Autor velkých rozhovorů a reportáží s velmi dobrodružnou povahou.