Marpo si koupil kovbojský klobouk a říká: Měl jsem se narodit roku 1965 v Texasu!
19. července 2024
![Post Image](/_next/image/?url=https%3A%2F%2Freportermagazin.cz%2Fapp%2Fuploads%2F2024%2F07%2FMarpo-%40Jiri-Stanek.jpg&w=128&q=75)
Marpo si koupil kovbojský klobouk a říká: Měl jsem se narodit roku 1965 v Texasu!
19. července 2024
Marpo si koupil kovbojský klobouk a říká: Měl jsem se narodit roku 1965 v Texasu!
foto: Jiří Staněk
Brzy mu bude čtyřicet let, přesně polovinu života natáčí desky a koncertuje. Do podcastu Host Reportéra zavítal Marpo. Dlouho byl známý hlavně jako raper a skvělý bubeník, v posledních letech se ale mění, silně inklinuje k moderní americké country. Spojené státy zná jako málokdo z českých umělců, navštěvuje je několikrát ročně. Novou desku natočil v Nashvillu, který má přezdívku Music City.
Na rozhovorech s Marpem bývá vždy příjemná upřímnost. Nechlubí se, nepřehání. Rovnou říká, že na svém dosavadním vrcholu už nejspíš byl: „Roku 2018, když jsme zaplnili pražskou 02 arenu. Pak jsme chtěli udělat i Eden, ale přišel covid, nevyšlo to. Do posledních dvou desek jsem vložil spoustu naděje i peněz, ale odezva nebyla tak vřelá, jak jsem doufal. A teď tedy přicházím s deskou další. Sám jsem z ní nadšený, tři týdny v nashvillském studiu se, myslím, vyplatily, mám na ní skvělé americké hosty, ale žádné velké naděje si radši nedělám. Jenom doufám.“
V podcastu popisuje, jak nakonec našel štěstí v domě na kraji lesa, který zdědil po svém tátovi (fantastickém kytaristovi Otovi Petřinovi) a kde žije se zpěvačkou Lenny.
„Představ si,“ říká, „že jsem si v tom Nashvillu teď koupil své dva první klobouky a taky boty – koně. Můj táta koncertoval zásadně v koních, které si pořídil, když byl jedinkrát v životě v Americe s Vaškem Neckářem…“
Country v jeho podání je zatím velmi energické, plné rapu a rocku, ale Marpo cítí, že se bude posunovat čím dál tím víc ke klasice. „Už si umím představit i to, že si jednou rád zahraju někde u táboráku, což by mě donedávna nenapadlo. A moc bych chtěl navázat hudební spolupráci dejme tomu s Robertem Křesťanem,“ překvapuje, „to by mě bavilo.“
V rozhovoru vysvětluje, proč se do USA nikdy nepřestěhoval, i když o tom snil: „Nejdřív jsem chtěl být nablízku svým rodičům, potom dětem.“
Vlastně o tom snít ještě nepřestal. Kdyby si mohl sám vybrat čas a místo narození, zvolil by Texas v půlce šedesátých let. „Ale určitě bych uměl krásně žít kdekoli v těch jižanských státech, třeba Tennessee si mě letos získalo. Přímo v Nashvillu jsou strašně drahé domy, tam se stahují muzikanti z celé Ameriky, ale stačil by mi vlastní bar v nějakém okolním městečku. Rád mluvím anglicky, tak bych hostům točil pivo, naléval panáky, poslouchal jejich příběhy, no a kdyby tam občas hrálo živě country, bylo by to skvělý.“
Že by v USA prorazil s vlastními deskami, v to moc nedoufá. Koncem roku se ale do Nashvillu vrátí a chtěl by začít skládat hudbu pro místní zpěváky. „Nejvíc ze všeho by mě ovšem potěšilo,“ říká, „kdyby si mě nějaká pořádná americká country kapela najala jako bubeníka na turné. Nechtěl bych na tom nic vydělat, o peníze nejde. Chci to jednoduše zažít.“
Marpova deska Cowboys & Dreamers vychází koncem července, křest proběhne 17. srpna v rámci Prague Open Air v Ledárnách Braník.
Podpořte Reportér sdílením článku
Autor velkých rozhovorů a reportáží s velmi dobrodružnou povahou.