Na školní obědy se dětem skládají sponzoři i drobní dárci, přispěla i Metallica
12. června 2024
12. června 2024
foto: Women for Women
Jakkoliv sporná může být pověst českých školních jídelen, docházka do nich má i své „vedlejší“ benefity. Kromě toho, že se dítě dobře nají, může se mu zlepšit docházka i prospěch, lépe se také začlení do kolektivu. Projekt Obědy pro děti, v jehož rámci se hradí obědy žákům z ekonomicky slabších rodin, funguje už jedenáctým rokem. „Nově cílíme i na školky,“ říká hlavní koordinátorka Barbora Nejedlá z organizace Women for Women.
Navrhují to učitelé, ředitelé škol či vedoucí jídelen. Vytipovávají děti, u nichž si všimli, že třeba nemohou s ostatními spolužáky jezdit na výlety, chybí jim školní pomůcky, rodiče platí obědy se zpožděním či se snaží domluvit na splátkovém kalendáři.
Z toho, co víme, tak některé školy to umožňují. Pro rodinu to každopádně vždycky znamená stres a nejistotu. V rámci našeho projektu platí, že přihlásit dítě může pouze škola, a to se souhlasem rodiny. My následně dítěti zaplatíme obědy na celý školní rok.
Dlouhodobě máme zkušenosti se samoživitelkami, které třeba nedostávají výživné nebo si žádají o nějakou sociální dávku, ale chvíli trvá, než ji dostanou. Jsou to také rodiny, kde se stal úraz, potýkají se s vážnou nemocí, rodiče jsou vdovy či vdovci nebo o děti pečují prarodiče. Stále častěji se ale setkáváme i se středněpříjmovými rodinami, které mají problémy zaplatit energie a bydlení a na školní obědy jim už finance nezbývají.
Často to bývá tak, že se za to, v jaké se ocitli situaci, stydí. Školy je proto někdy musí přemlouvat. Výjimečně se stává, že rodina přijde do školy s tím, že chce své dítě či děti do projektu přihlásit, ale škola ví, že na tom ekonomicky tak špatně nejsou anebo peníze vynakládají nehospodárně.
Pokud škola dospěje k závěru, že by se do projektu chtěla přihlásit, musí se u nás zaregistrovat. Darovací smlouva se podepisuje mezi námi a školou se souhlasem zřizovatele školy. Peníze na obědy jdou od nás přímo do školní jídelny. Naší podmínkou je, aby dítě na obědy pravidelně chodilo a aby ho rodiče odhlašovali, když je nemocné. Finanční prostředky, které děti nevyužijí třeba kvůli nemoci, se vrací s vyúčtováním daru zpět na náš transparentní účet.
Snažíme se, aby to pro vedení školy byla co nejmenší administrativní zátěž – máme připravené všechny smlouvy, vše se řeší přes online formuláře.
Byly a dodnes jsou školy, kde se třeba rodiče dětí ze třídy rozhodnou skládat na obědy pro jednoho spolužáka, který na ně němá. Nebo se peníze berou z třídního či školního fondu. V době, kdy náš projekt startoval, ale neexistovala žádná celorepubliková plošná pomoc. Na fakt, že v České republice jsou děti, které nemohou chodit do školní jídelny, protože na to jejich rodiče nemají peníze, upozornila v roce 2013 reportáž v pořadu 168 hodin v České televizi, kterou tehdy zahlédla zakladatelka organizace Ivana Tykač. Projekt vznikl během několika týdnů a už v říjnu 2013 obědvaly s naší pomocí a s pomocí dárců první děti.
Podpořte Reportér sdílením článku
Sleduje sociální problematiku a zajímají ji osudy těch, kteří neměli ve svých životech takové štěstí jako většina z nás.